Hei, mamma. Susie hilser også. Ikke sant?
Sånn, ja. Vink litt.
Hva skulle jeg sagt? Onkel Soon hilser.
Han spør stadig om jeg savner deg. Jeg svarte:
"Hun har vært borte i over to år. Jeg er vant til det."
Nei, det er forstyrrelser. Det må være solerupsjoner.
-Snakk raskere. -De vil ha forskudd på huset.
Jeg har snakket med banken.
Den røde planet...
Sola går ned om ti minutter. Da blir det mørkt.
Nå ser jeg deg på kamera ti.
Jeg er nesten klar. Nå er klemmen på plass.
-Én ting til. -Du sløser med energi og oksygen.
Vent litt. Få filmet dette.
-Hva syns dere? -Så fint, Yuri.
-Du sløste bort et solpanel på det. -Kutt ut. Det er en spøk.
Vi har reist til en tom planet, og du serverer dårlige vitser.
Det er ren forurensning.
Har dere det gøy? Jeg ventet meg mer av deg, Ed. Jobb videre.
Så vakkert!
Snu deg sakte.
Du er arrestert for å ha trengt deg inn ulovlig.
-Oppgi navn, rang og hensikt. -Lege, lege og fornøyelse.
Hva i helvete?
Det er en mann på Mars! Hvordan er det mulig?
Jeg har ikke sett noe liknende. Vi får ikke kontakt med jorda.
-Slutt å prate. -Slutt først å sikte på hodet mitt.
Hodet blir nr to på lista. Du kan skade noen. Legg fra deg våpenet.
-Hvorfor skulle jeg stole på deg? -Jeg gir deg mitt æresord.
Så langt fra jorda er det alt du kan få.
Gadget får dekke ham.
-Du styrer altså den? -Nettopp. Til høyre...
-Og til venstre. -Den ser litt spinkel ut.
Må den mase sånn? Jeg avskyr roboter.
Sjef, det står at vi har fått en ny person ombord. Er det mulig?
Hold drivhuset stengt. Du skal titulere meg "kaptein".
Ja, men hvem er det?
Hun koplet meg ut. Det er som om vi bare er gartnere.
Bare de lar oss være i fred, gjør det ikke meg noe.
Så flotte de er. Se på dem!
-Vi må dyrke mer, skal flere spise. -Den første hagen utenfor jorda.
Alt er helt nytt. Vi burde kalle stedet Eden.
Det er nok filippinerne.
Bare de kan ha nådd Mars. Det snakkes om rakettene deres.
Adelaide liker ikke at noen underminerer henne.
Skulle gjerne sett ansiktet hennes.
Det kan være spanierne. De har forsket i hemmelighet.
Jobbet ikke søsteren din for dem?
Går det bra med deg?
Nå må du ikke tøyse.
Andy...
Går det bra?
Verdensprosjektet vet vi om. Han må tilhøre de uavhengige.
Var det Bransons arvestiftelse?
Ja, jeg er avslørt. Jeg er lege. Hvem er du?
Vi er de første romkolonistene. Hele verden vet jo hvem vi er.
Er dere de første? De første på Mars. Da er dette...
-Bowie Base 1. -Nummer en?
Første juli 2058 ble Bowie Base 1 bygd i Gusev-krateret.
Menneskeheten hyller koloni på Mars
-Hvor lenge har dere vært her? -I 17 måneder.
2059... Det er 2059 nå.
Hodet mitt funker dårlig. Du er kaptein Adelaide Brooke.
Nekrolog Døde 2059
Og Ed! Du er Edward Gold!
Nekrolog Døde 2059
Tarak Ital, lege.
Sykepleier Yuri Kerenski.
Teknisk sjef Steffi Ehrlich.
Teknikerassistent Roman Groom.
Geolog Mia Bennett.
-Du er bare 27 år gammel. -Alle kjenner som sagt våre navn.
De kommer aldri til å glemme dem.
-Hvilken dato er det i dag? -21. november 2059.
Katastrofe på Mars 21. november 2059
Ja visst... Ok. Bra...
-Er det noe galt? -Hvorfor er alderen min viktig?
Jeg bør dra. Jeg bør virkelig dra.
Jeg beklager. Jeg beklager av hele mitt hjerte,-
-men dette er en av de få gangene da jeg ikke har noe valg.
Katastrofe på Mars
Det har vært en ære.
Det har virkelig vært en stor ære å få treffe dere alle.
Marspionerene...
Takk!
Det er jo to til. Margaret Cain og Andrew Stone.
Nekrolog Døde 2059
Maggie, vil du se det eneste nye ansiktet du får se på fem år,-
-er det best du tar en titt.
-Hva var det? -Jeg bør virkelig dra.
-Drivhus, avgi rapport. -Vis meg drivhuset.
-Internkameraene funker ikke. -Vis meg utsiden.
Jeg går dit bort. Doktor, du blir med meg.
Jeg skulle gjerne ha hjulpet dere, men jeg må dra nå.
Lås inn drakten hans. Alt begynte da du dukket opp. Du blir her.
Hva er så viktig med Mias alder? Hva mente du?
-Jeg sier mest vås. -Mildest talt.
-Takk, doktor. -Ingen årsak,doktor.
-Jeg hater roboter. Nevnte jeg det? -Ja. Hva er galt med roboter?
Jeg hater at du staser dem opp og gir dem stemme. Det er fornedrende.
En venninne av meg bygde en robot som liknet en hund.
Hunder er noe helt annet.
Gadget er bygd på arbeiderdronene.
De bygde basen. De kan løfte femten tonn per...
Denne kanalen er bare for viktig kommunikasjon.
Beklager. Jeg liker dronene.
Jeg har lest alt om deg, men det sto ikke om det var verdt det.
-Jordanalysen ga bra resultater. -Nei, jeg mener det hele.
Du ofret alt og viet hele livet for å komme deg hit.
Det har vært kaos hjemme. 40 lange år...
Klimaet, ozonet, oljekrisen...
Vi var i ferd med å dø ut.
Å fly over det og stå på en verden uten røyk-
-der den eneste rette linjen er sollyset...
Ja, det er verdt det.
Den Adelaide jeg ville treffe, er en kvinne med stjernelys i sjelen.
Hva er det?
-Det er Maggie! -Maggie, hører du meg? Maggie?
Hun har sluttet å puste. Hun lever.
Hodeskade. Jeg må ha en full legeveske.
-Veska er på vei! -Jeg hjelper til!
Du er nestkommanderende. Du må bli her!
-Ikke rør henne. Bruk hansker. -Hun må i isolat på sykestua.
Vi fortsetter. Yuri tar seg av Maggie.
Ed, gå tilbake. Gadget får passe på området.
Du vil trenge meg. Andy er den eneste her ute.
Var det ikke en ulykke, har han gått amok.
Du forlot posten din. Dette er en offisiell advarsel. Gå tilbake.
-Er det broren din? -Jeg ser på et gammelt klipp.
-Går det bra? -Ja, det er bare... Du vet.
Han er så morsom. Ektemannen sløser penger som en idiot.
I fjor sa Mikhail: "Ikke kjøp fødselsdagsgave."
"Vi sparer i stedet." George gikk med på det.
På fødselsdagen viser det seg at George har kjøpt en bil til ham.
Han brukte Mikhails kredittkort.
Mik sa: "Jeg betalte den selv." George sa: "Men tanken var god."
-Hvor bor han? -Like utenfor Dagestan.
-Hvor er det? -Ved Det kaspiske hav.
-Ved havet? -Det er mer som en innsjø.
-Jorda har så mye vann. -Ja, se på den.
-64 millioner kilometer unna. -Den er så vakker.
Vi ville likt å ha den verdenen.
Dette er sykestua. Maggies tilstand har...
Jeg vet ikke hva det er. Vann strømmer ut.
Yuri, ro deg ned. Hva har skjedd?
Huden har sprukket rundt munnen. Hun utsondrer vann.
Tarak, vi må gå tilbake.
Tarak?
-Tarak! -Hvor var han?
Hold henne i sjakk. Forsegl døra. Jeg kommer.
Andy, la ham være.
-Gå unna! -Jeg kan hjelpe.
Andy, ta vekk hånda. Hør på meg.
Sånn, ja. Det var vel bedre?
Du må altså være Andy. Hei.
Vi må gå.
Sett pakningen på maks!
Hva i helvete?
Det er ikke Maggie. Hva har skjedd?
Yuri, hva er hun?
-Vi trenger deg her, kaptein. -Er Maggie isolert?
Ja, hun er låst inne.
Pass på henne og skru av alt vann. Ikke drikk noe.
Er det forstått? Det er en ordre. Ikke drikk vannet. Ikke rør det.
Kan du snakke?
Vi består av 60 % vann. Vi er perfekte verter.
-For hva da? -Det får jeg aldri vite.
Jeg må dra.
Det som har begynt her, kan jeg ikke se helt til det ender.
Døra er vel lufttett? Vi får se hvor smart vannet er.
-De kortslutter systemet. -Forlat skipet!
-Vi har ikke tid! -De er raskere. Vi trenger skyss.
-Hopp opp. -Den snegler seg frem.
Stol på meg.
De bryter ikke hardingerpakningen.
Kom nå!
-Du hater jo roboter. -Ja.
Vi er trygge. De kommer ikke inn.
Vannet er tålmodig, Adelaide. Vannet bare venter.
Det sliter ned fjelltopper og hele verden. Vannet vinner alltid.
-Er det en hardingerpakning? -Nei.
-Går hun mot døra, evakuerer vi. -Aktiviteten i hjernen går i spinn.
-Kan hun snakke? -Jeg vet ikke.
Maggie, vet du hvem jeg er?
Jeg er sjefen din. Kan du fortelle hva som skjedde?
-Hvilket språk er det? -Gammelt nordmarsiansk.
-Hun gjenkjente det. -Øynene hennes er annerledes.
-Hun virker mer menneskelig. -Men ikke nok for meg.
-Hvor får dere vann fra? -Isflaten. Vi står på en isbre.
-Mengder av vann. Så flott. -Alt blir filtrert og er trygt.
-Det ser sånn ut. -Om noe ble fryst inn der nede...
En viral livsform som har levd i isen i alle disse årene.
Munnen er svart som om det skjer en fisjon.
Hva det enn er, gjemmer det seg ikke bare i vann. Det skaper vann.
-Hva vil du? -Hun så på jorda på skjermen.
Hun ville ha jorda, en verden full av vann.
Kaptein, bli med meg.
Skulle infeksjonen spre seg, er det påkrevd med krisetiltak en.
Du trenger visst å bli minnet på det.
Ja.
-Bra jeg duger til noe. -Fra tid til annen.
Det var nesten en kompliment. Vi må ligge dårlig an.
-Det innebærer evakuering, hva? -Vi drar hjem.
Jeg beordrer krisetiltak en.
Ordren har øyeblikkelig virkning. Evakuer basen.
Jeg tar meg av datamaskinen.
-Roman, reis deg. -Vi har jo kommet helt hit.
Roboten er for tung. Legg den på lageret. Skynd deg.
-Romfergeestimat, Steffi? -Det tar tre timer å pakke alt.
Dere har 20 minutter på dere. Hva gjør Andy og Tarak?
-Det ser ut som om de venter. -Hold øye med dem.
Programmer fergen for umiddelbar avgang.
Maggie får bli her. Overfør all kraft til fergen.
-Problemet er... -Takk. Du skal få romdrakten din.
Problemet er at fienden er smart. Den valgte å infisere mennesker.
Vann kan som sagt vente. Det holdt seg skjult inne i Maggie.
Det ville infiltrere hovedkuppelen. Det betyr...
Vi kan være infisert. Alle har drukket det samme vannet.
Tar dere det med til jorda... Én dråpe... Bare én dråpe...
Hvis vi kan finne ut hvordan det kom seg inn, når det kom seg inn...
Fortsett evakueringen, Yuri. Jeg vil inspisere isflaten.
Jeg bør dra. Jeg bør endelig komme meg av sted.
Det er ingen vits i at jeg skal se isflaten. Slett ingen vits.
Adelaide!
Jeg sier bare "sykler". De veier nesten ingenting.
Beklager.
Hun kommer seg ikke forbi hardingerpakningen, hva?
Det er det vi tror.
Kameraet falt ut. Vi kan ikke se henne.
De forteller gamle legender-
-om et edelt folk som bygde et imperium av snø.
-Jag har ikke tid til eventyr. -De fant kanskje noe der nede.
-De frøs det kanskje ned. -Vi må sjekke vannprosessen.
Vi må tidfeste infeksjonen.
Tilgang nektes.
Du ser ikke ut som en feiging, men du vil bare dra.
-Du vet så mye om oss. -Dere er jo berømte.
Det er som om du vet mer.
Dette øyeblikket... Akkurat dette øyeblikket er som...
Det er bare en teori,-
-men jeg tror at visse øyeblikk er bestemt.
Dyrebare øyeblikk. Alt annet er uvisst, men de øyeblikkene må skje.
Denne basen på Mars med deg er et sånt viktig øyeblikk.
-Det som skjer her, må skje. -Og hva er det?
Jeg vet ikke.
Jeg tror at noe vidunderlig skjedde.
Noe som begynte for 50 år siden.
-Jeg har aldri fortalt noen om det. -Du fortalte datteren din det.
En dag forteller hun det kanskje til datteren sin.
Om dagen da jorda ble stjålet og flyttet over universet og du...
Jag så dalekene.
Vi så opp, og himmelen var forandret.
Alle løp rundt og skrek. Faren min tok tak i meg.
Bli her. Ikke vær redd. Jag må begi meg ut.
Jeg skal finne moren din. Jeg kommer tilbake. Det lover jeg.
Jeg så ham aldri mer.
Ikke moren min heller. De ble aldri funnet.
Men ute på gatene var det panikk og brann.
Jeg gikk til vinduet.
Og der på himmelen...
Der så jeg den, doktor, og den så meg.
Den stirret på meg. Den så rett inn i meg.
Og så...
Så forsvant den bare.
Den kvelden visste jeg... Jeg visste at jeg ville følge etter.
-Men ikke for å ta hevn. -Hva var vitsen med det?
Det er det som gjør deg spesiell. Det er sånn du skaper historie.
Tenk deg det, Adelaide.
At du begynte på en reise som fører menneskene til stjernene.
Det begynner med deg og barnebarnet. Du inspirerer henne.
Om 30 år er Susie Fontana Brooke pilot-
-på det første skipet til Proxima Centauri.
Susie Fontana Brooke går i bestemors fotspor
Og overalt. Barna og barnebarna hennes baner vei-
-til Dragestjernen, kartet over vannslangens ormebol...
En Brooke blir glad i en tandoner, og det gir opphav til en ny art.
Men alt begynner med deg, Adelaide. For 50 år siden frem til nå i dag.
-Tenk deg det. -Hvem er du?
Hvorfor forteller du meg dette...doktor?
-Hvorfor forteller du meg det? -Som trøst.
Andy Stone logget inn i går.
Vedlikeholdslogg kl. 21.20, 20. november 2059.
Vannfilter nr 3 er ødelagt. Reservefilteret passer ikke.
For en overraskelse. Over og ut.
Et filter! Et ørlite filter og så kom syndfloden.
Men infeksjonen skjedde i dag. Vannet når kuppelen etter en uke.
Vi er ikke smittet. Vi kan dra.
-Vi er ikke smittet. Går det bra? -Fergen er aktivert.
Jeg rekker ikke å kjøre båndet. Vil dere ha mat, får dere bære den inn.
-Du hadde rett. -I hva da?
Sykler.
Kom deg til skipet ditt. Jeg redder mine.
Dette er øyeblikket da vi flykter. Kom deg ut!
Fortett membranene. Vi må bli lettere.
-Hvordan er drivstoffet? -Det har snart kjølnet.
Hva er den lyden? Vær stille!
Det er modulsensorene. Modulen belastes.
Det er to signaler over oss.
Det betyr...at de er på taket.
-Hvordan kom de inn i kuppelen? -Gjennom servicesjaktene.
-De puster vann. -De varmes opp av innebygd fisjon.
Men vi er trygge. De kan ikke komme inn.
Kan de det?
-Stedet er lufttett. -Kan de komme seg gjennom?
Jeg vet ikke. De gir seg ikke så lett.
Hør etter! Det er tre meter stål der oppe.
Vi trenger mengder av mat. Fortsett å jobbe.
-Sjekk taket. Ed, start fergen. -Jeg kan bære mer enn dem.
-Det er en ordre! -Kaptein...
Katastrofe på Mars
Tilgang nektet. Tilgang nektet.
Fortell hva som skjedde. Jeg vet at du vet det. Fortell.
-Du bør være hos de andre. -Fortell!
Jeg kan øke trykket i luftslusen og knuse deg.
Men det gjør du ikke. Du skjøt ikke Andy. Jeg elsket deg for det.
Tenk deg...
Tenk deg at du visste noe...
-Tenk deg at du var i Pompeii. -Hva har det med saken å gjøre?
Du prøver å redde dem, men det får det til å skje.
Alt jeg gjør, får det bare til å skje.
Kaptein, vi trenger deg nå!
Jeg er fortsatt her.
Du har innledet krisetiltak en.
Det er fire krisetiltak til. Det femte er...
-Detonasjon. -Den siste utvei.
Kjerneladningen i midten av kuppelen.
I dag, den tjueførste november 2059-
-aktiverer kapteinen ladningen.
Basen og hele besetningen går under.
Ingen får noen gang vite grunnen.
Men du reddet jorda. Det inspirerte datterdatteren din.
Hun fører folket ditt ut i galaksen fordi du dør på Mars.
Du dør i dag.
Hun flyr ut i rommet...
Som om hun prøver å treffe deg.
Jeg skal ikke dø. Jeg vil ikke.
Men din død skaper fremtiden.
Hjelp meg.
Hvorfor hjelper du meg ikke hvis du visste dette?
Jeg kan ikke. Jeg sverger. Jeg beklager, men jeg kan ikke.
Iblant kan jeg det. Iblant kan jeg redde noen, men ikke deg.
Du har lurt på hvorfor daleken skånet deg. Den visste det.
Din død er forutbestemt for alltid, og det er riktig.
-Du dør også her. -Nei.
-Hva kommer til å redde deg? -Kaptein Adelaide Brooke.
Faen ta deg.
-Vann! Det lekker vann! -Roman, pass deg!
Ikke rør det! Pass deg!
Vi oppgir denne seksjonen. Vi tar korridoren til seksjon B.
-Steng den! -Kom vannet nær deg?
-Fikk du vann på deg? -Jeg er tørr!
Seksjon B er utelukket.
Ta all maten dere kan bære. Vi tar oss ut via seksjon F.
Gå til seksjon F. Mia, hjelp til. Skynd dere!
Steffi, la være!
-Steffi, pass deg! -Steffi, gå tilbake!
-Steffi! -Hold deg unna, Steffi.
-Gå bak skjermen! -Steng døra!
Steffi, vi kommer og redder deg. Vi skal redde deg.
Steffi! Vi åpner panelet og slipper deg ut bakveien.
Få henne ut! Skynd dere!
Kaptein, det lekker inn!
-Steffi! -Steffi, gå tilbake!
Vi kommer, Steffi!
Panelet sitter fast, kaptein. Vi får ikke åpnet det.
-Vi kan ikke ta oss inn. -Jeg kan ikke bevege meg!
Hei, mamma. Ulrika, si hei.
Pappa sier at vi skal dra opp i fjellet neste helg.
Jeg spurte hvorfor. Han sa at bestemor ikke kan dra så langt.
Jeg spurte hvorfor ikke. Hun kan jo kjøre tog.
Steffi, hører du meg?
Å, herregud!
Kan du ikke prate med ham? Si at vi ikke vil dra.
Ut! Gå ut.
-Ed, vi tar den lange veien rundt. -Alle systemer funker som de skal.
Ikke vær redd. Vi kommer oss av sted.
Jeg trenger luft.
-Låser kammer 3, låser kammer 4... -Fortsett å lete.
Port fem er åpen. Port seks er åpen.
-Fort! Få opp farten! -Lås området.
Roman, du blir med meg. Ikke bare stå der. Skynd deg.
Det er best dere drar uten meg.
Jeg beklager, kaptein. Én dråpe...
Roman!
-Roman! -La ham være. Kom.
Vi kan ikke bare gå fra ham her! Slipp meg! Roman!
Kaptein, fergen funker ikke. Den er smittet. Det var Maggie.
-Kom deg ut! -Det er for sent.
De vil ha fergen for å komme seg til jorda. Jeg har ikke noe valg.
Jeg avskydde det, Adelaide. Denne jævla jobben.
Du ga meg aldri en sjanse.
Du kunne ikke tilgi meg.
Vi ses.
Vi mister oksygen! Skroget er ødelagt!
Jeg er ikke bare en tidsherre. Jeg er den siste.
Nå kommer de aldri tilbake.
Jeg har en TARDIS. Jeg er den siste tidsherren.
De døde og tok alt med seg.
Virkelighetens vegger ble stengt, De er borte for alltid.
Men alle tidsherrene døde!
Jeg er den siste av tidsherrene.
Mia, tett lekkasjen!
Yuri, slå på nødoksygenet!
Adelaide, ikke bare sitt der!
Sånn, ja! Kuppelen holder fortsatt. Tre meter stål fra Liverpool.
-Ikke dø sammen med oss. -Noen sa nettopp at jeg skulle dø.
Han skulle banke fire ganger. Det blir ikke her og nå,-
-for jeg hører ingen som banker.
Du får bare tre bank!
-Vann og strøm går dårlig sammen. -Vi kan ikke bekjempe dem.
Varme! Det funket mot iskrigerne. Det funket mot syndfloden.
-Jeg kan spyle dem med damp. -Men vi skulle jo dø for fremtiden.
Ja, for det er tidslover og et folk som styrte dem,-
-men de døde alle sammen.
Bare jeg er igjen! Jeg har skjønt at tidslovene er mine!
De skal adlyde meg!
Termostaten er ødelagt. Historien vil noe annet.
Jeg er ikke slått ennå. Jeg kan fikse varmeregulatoren.
Jeg er ikke slått! Dere har romdrakter i neste seksjon.
Vi kjemper mot tiden selv, og jeg skal vinne!
-Noe skjer med isbreen! -Tenk! Hva har vi?
Protein? Ubrukelig. Binni, bonny, bish, bash, bosh...
Rommet! Se på rommet. Hva er det i seksjon F? En eller annen?
-Ingenting. Det er et lager. -Med hva?
Klimaapparatur, roboter, atomkoplinger...
Hvem trenger atomkoplinger? Jeg liker morsomme roboter!
Ta den. Flink gutt.
Nå braker det løs.
Kom igjen! Kom igjen!
-Utfører kapteinens ordre. -Hva gjør du?
-Herregud! Krisetiltak fem. -Jeg kan kjempe mot deg også.
Kjerneladningen er aktivert og klar.
Få opp farten!
Fortere!
Nedtellingen er i siste fase.
Nå er vi inne!
Vil ingen takke meg?
Han mistet signalet. Han vet ikke hvor han er.
Det er huset mitt.
Forstår dere det ikke? Det er den 21. november 2059.
Det er den samme dagen, men på jorda.
Og det snør. Jeg elsker snø.
Hva er det?
Den er større... Den er jo større på innsiden.
Hvem faen er du?
-Pass på henne. -Ja visst.
-Du reddet oss. -Tenk etter.
Datteren og datterdatteren din. Du får treffe dem igjen.
-Men jeg skal jo være død. -Ikke nå lenger.
Men Susie...
Datterdatteren min...
Den personen hun skulle bli, formes kanskje aldri nå.
Du kan inspirere henne direkte. Det er jo den samme historien.
Det kan du ikke vite. Og hvis familien min forandres,-
-kan historien forandres. Menneskehetens fremtid...
-Ingen burde ha så mye makt. -Slitsomt.
Du burde ha forlatt oss der.
Jeg har gjort sånt før for småfolk,-
-men aldri for noen så viktig som deg.
"Småfolk"? Som Mia og Yuri?
Hvem bestemmer at de er uviktige? Du?
Jeg så meg selv som en overlevende, men det er jeg ikke.
Jeg er vinneren. Det er det jeg er.
Den seierrike tidsherren.
-Kan ingen stanse deg? -Nei.
Dette er galt. Det spiller ingen rolle hvem du er.
-En seierrik tidsherre er galt. -Det bestemmer jeg.
Det er best du går hjem.
Det er låst. Du har vært bortreist. Det er lett å ordne.
Vær så god.
-Er det ingenting du ikke klarer? -Ikke nå lenger.
Nekrolog Døde 2059
Brooke døde på Mars
Jorda
De overlevende forteller Brooke reddet jorda
Susie Fontana Brooke går i bestemors fotspor
Det spiller ingen rolle hvem du er. En seierrik tidsherre er galt!
Jeg har gått for langt.
Skjer det nå?
Min død...
Er tiden inne?
Nei.
Hver natt har vi mareritt, doktor.
Han skulle banke fire ganger.
En skygge faller over skaperverket. Noe enormt beveger seg i mørket.
Jeg kommer til å dø.
Det største eventyret hittil
Mitt navn er Mesteren.
Mørket bebuder bare én ting:
Tidens slutt.
Tekst: Øystein Johansen www.broadcasttext.com